Gastroenterologie a hepatologie (Gastroenterology and Hepatology) je oficiální recenzovaný časopis České gastroenterologické společnosti a České hepatologické společnosti ČLS JEP, Slovenskej gastroenterologickej spoločnosti a Slovenskej hepatologickej spoločnosti vydávaný Českou lékařskou společností J. E. Purkyně v nakladatelství Care Comm. Vychází 6× ročně. Články jsou publikovány v českém, slovenském a anglickém jazyce. Časopis je vydáván od roku 1999, jeho předchozí název byl Česká a slovenská gastroenterologie a hepatologie (ISSN 1213-323X). Gastroenterologie a hepatologie je indexována v databázích SCOPUS, CHEMICAL TITLES, EXCERPTA MEDICA/EMBASE, CHEMICAL ABSTRACTS, INIS Atomindex, Food Science and Technology Abstracts, Bibliographia Medica Čechoslovaca, Index Copernicus.
Doporučené postupy České gastroenterologické společnosti ČLS JEP pro diagnostickou a terapeutickou koloskopii – aktualizované vydání 2024
Nízká aktivita sérové deoxyribonukleázy-I je u nemocných s idiopatickými střevními záněty spojena se vznikem kožních nežádoucích účinků při antiTNF-alfa léčbě
Východiska: U významného počtu pacientů s idiopatickými střevními záněty (IBD) se v průběhu léčby infliximabem nebo adalimumabem objevují kožní komplikace. Předpokládá se, že obě léčiva vyvolávají v aktivovaných zánětlivých buňkách apoptózu. Deoxyribonukleáza (DNáza) I je hydrolytický enzym, který je schopen štěpit dvouvláknovou DNA během apoptózy, a její nedostatek doprovází řadu autoimunitních poruch. Cíl: Posouzení aktivity DNázy I u pacientů s idiopatickými střevními záněty a stanovení jejího vlivu společně s dalšími faktory na vznik imunopatologických kožních komplikací biologické léčby. Metody: U pacientů s IBD, kteří byli v období 2007-2009 v našem centru léčeni infliximabem nebo adalimumabem, byl zpětně zkoumán výskyt kožních neinfekčních komplikací během této léčby a byla posuzována aktivita DNázy I. Posuzován byl také náhodný vzorek pacientů s IBD, kteří biologickou léčbu absolvovali bez kožních komplikací. Pro určení aktivity DNázy metodou ELISA bylo použito sérum. Výsledky: Během trvání studie podstoupilo biologickou léčbu 313 pacientů s IBD. U 43 z nich se vyskytly neinfekční kožní komplikace. Zařazeno bylo také 95 pacientů s IBD, kteří biologickou léčbu absolvovali bez kožních komplikací. Univariátní analýza určila jako rizikové faktory pro kožní komplikace ženské pohlaví, léčbu adalimumabem, absenci konkomitantního podávání kortikosteroidů a nízkou aktivitu DNázy I. V rámci multivariátní analýzy byly s nepříznivými kožními reakcemi spojeny pouze nízká aktivita DNázy I (OR 0,45; 95% CI 0,29-0,71; p < 0,001) a léčba adalimumabem (OR 30,8; 95% CI 6,87-138,16; p < 0,001). Závěr: Nízká aktivita DNázy I může být rizikovým faktorem pro vznik imunitně zprostředkovaných kožních komplikací během biologické léčby pacientů s IBD.
Komentář ke článku „Obesity in patients younger than 60 years is a risk factor for Covid-19 hospital admission“ (Clinical Infectious Diseases)
Hereditárny difúzny karcinóm žalúdka (HDGC) je dedičnou formou difúzneho typu karcinómu žalúdka s vysokou invazivitou. Približne 10 % pacientov s karcinómom žalúdka je familiárnych, pričom 3 % je autozomálne dedičných s vysokou penetranciou. HDGC je autozomálne dominantným dedičným typom karcinómového syndrómu, pri ktorom sa u postihnutých jedincov vyvinie v mladom veku difúzny karcinóm žalúdka. Mutáciou CDH1 génu sa inaktivovaný E-cadherin identifikuje u 30-50 % pacientov. Nosiči mutácie CDH1 génu majú približne 70% celoživotné riziko vzniku difúzneho karcinómu žalúdka (DGC), pričom u žien je 20- až 40% riziko vzniku lobulárneho karcinómu prsníka. Bežné endoskopické sledovanie sa ukázalo ako inefektívne v diagnostikovaní včasnej formy HDGC. U nosičov mutácie CDH1 génu je geneticky indikovaná profylaktická totálna gastrektómia. Táto sa odporúča u pacienta pä» rokov mladšieho ako je najmladší člen rodiny s karcinómom žalúdka a spravidla po 20. roku života. Pri odmietnutí odporúčaného chirurgického zákroku alternatívnu možnos» predstavuje intenzívne endoskopické sledovanie 2x ročne s početnými "protokolárnymi", ako aj cielenými biopsiami, spojené s chromoendoskopiou, resp. NBI. Preventívna totálna gastrektómia predstavuje v súčasnosti jedinú kuratívnu možnos» pre pacientov s HDGC.
Copyright (c) Array Gastroenterologie a hepatologie
Surveillance karcinomu pankreatu u osob s vysokým rizikem Stanovisko odborných společností
17. vzdělávací a diskuzní gastroenterologické dny
Diagnóza nízkého stupně dysplazie u pacientů s Barrettovým jícen - pravděpodobně "overdiagnosed"
výsledky a postupy - zhodnocení (zdravotní péče)
Switch z originálního na bio­similární adalimumab SB-5 u nemocných s Crohnovou chorobou – dlouhodobé výsledky
Cíle studie: Originální adalimumab je zavedenou terapií Crohnovy nemoci, biosimilární adalimumab SB-5 se ukázal být v krátkodobé 10týdenní studii stejně efektivní a bezpečný jako originální produkt. Cílem studie bylo porovnat účinnost a bezpečnost léčby biosimilárním adalimumabem SB-5 po převedení z originálního léčiva v dlouhodobém sledování trvajícím 104 týdnů. Metody: Observační a retrospektivní analýza nemocných s Crohnovou chorobou, starších 18 let, kteří byli léčeni v Klinickém centru ISCARE a. s. a jejichž data o efektivitě a bezpečnosti léčby byla uvedena v CREdIT registru. Primárním cílem bylo zjištění klinické efektivity léčby biosimilárním adalimumabem SB-5 a originálním adalimumabem vyjádřené pomocí Hervey-Bradshowa indexu v týdnu 52. Sekundárními cíli bylo zjištění hodnot CRP, fekálního kalprotektinu a plazmatické hladiny adalimumabu v týdnech 10, 26, 52, 78 a 104 a výskyt nežádoucích účinků a perzistence na léčbě. K lepšímu posouzení efektů léčby byly vytvořeny dvě kohorty pacientů na základě „propensity score matching“ pro pohlaví, věk, lokalizaci nemoci a aktivitu choroby. Výsledky: Celkem 54 pacientů v každé kohortě bylo spárováno podle uvedených kritérií. V týdnu 52 byla průměrná hodnota HB skóre v kohortě léčené originálním adalimumabem 3,2; v kohortě na biosimilárním adalimumabu SB-5 4,0 [rozdíl (95% CI) –0,78 (–2,8; 1,3) ]. Podobně klinicky nevýznamné rozdíly byly zjištěny v hodnotách C-reaktivního proteinu (CRP), fekálního kalprotektinu a v průměrné údolní koncentraci adalimumabu mezi oběma kohortami v týdnu 52. Kaplan-Meierova analýza potvrdila v týdnu 52 významně lepší perzistenci na léčbě u originálního přípravku v porovnání s biosimilárním adalimumabem SB-5 0,870 (0,785–0,965) vs. 0,648 (0,533–0,789). Závěr: Dlouhodobé výsledky nemedicínsky indukovaného „switche“ z originálního na biosimilární adalimumab SB-5 potvrdily stejnou terapeutickou efektivitu biosimilárního adalimumabu SB-5 vyjádřenou podobně kontrolovanou klinickou aktivitou Crohnovy nemoci, biologickými parametry a farmakokinetickým profilem v týdnu 52 a v týdnu 104, jako měl originální adlimumab. Byla zjištěna nižší perzistence na léčbě u biosimilárního adlaimumabu SB-5.
Dia­gnostika a endoskopická intervence u raritního MALT lymfomu proximálního jejuna
Extranodální lymfom z marginální zóny slizniční lymfoidní tkáně (MALT lymfom) se řadí mezi primární extranodální non-Hodgkinovy lymfomy s nízkým stupněm malignity, nicméně s rizikem generalizace. B lymfomy bývají někdy asociovány s dalšími chorobnými stavy (například infekce Helicobacter pylori, Campylobacter jejuni či idiopatické střevní záněty). Klinicky se mohou prezentovat různorodě od dyspeptických potíží s malabsorpcí a hubnutím až po ileózní stav či masivní krvácení do trávicího traktu. Diagnostika se opírá o klinický stav, laboratorní výsledky a výsledky zobrazovacích metod, endoskopie má zásadní význam při vizualizaci nádorové masy a odběru bioptovaného materiálu pro stanovení definitivní histopatologické diagnózy. Léčba MALT lymfomů spadá do rukou onkologa, zahrnuje chemoterapii a/nebo radioterapii, v ojedinělých případech je indikován též resekční výkon. V předložené kazuistice prezentujeme starší pacientku, která byla do našeho IBD centra odeslána pro nespecifické bolesti břicha a pozitivní test na okultní krvácení. Při CT vyšetření před endoskopií byla popsána infiltrace oblasti lienální flexury blíže nespecifikovanou masou, následně provedená koloskopie prokázala pouze intaktní sliznici tračníku, včetně terminálního ilea. Teprve při druhém čtení CT scanu byla zpřesněna lokalizace infiltrátu na oblast proximálního jejuna a jeho mezenteria, následující gastroskopické vyšetření odhalilo stenozující exulcerovaný tumor v proximálním jejunu, nepropustný ani pro pediatrický koloskop. Histologické vyšetření bioptované tkáně potvrdilo diagnózu MALT lymfomu. Při kontrolním gastroskopickém vyšetření po ukončené onkologické léčbě (chemoterapie v kombinaci s radioterapií) byla nadále přítomna endoskopicky neprůchozí stenóza proximálního jejuna. Klinicky u pacientky doházelo k hubnutí, které bylo do jisté míry způsobeno intermitentní poruchou pasáže při pozření tuhého sousta, proto byl perorální příjem obohacen o vysokokalorický sipping. Další kontrolní CT břicha vykazovalo regresi infiltrátu, ale přetrvávala stenóza proximálního jejuna v délce asi 7 cm. Dle přání pacientky nebyla provedena chirurgická resekce stenotického úseku střeva, ale přistoupili jsme k endoskopické dilataci stenotického úseku jejuna balonkem. Po prvních dvou dilatacích postižené oblasti došlo u pacientky k přechodnému zlepšení tolerance tuhé stravy. Pro restenózu byla provedena třetí endoskopická dilatace s rozvojem komplikací, které zahrnovaly krátkodobou oběhovou nestabilitu s bolestmi břicha a nakonec vyústily v neodkladné chirurgické řešení.
Díl II. – Epidemiologie idiopatických střevních zánětů v české populaci: dostupné datové zdroje, prevalence léčených pacientů a celková mortalita
Program kolorektálního screeningu v České republice – hodnocení výkonnosti center za rok 2021
Východiska: Česká republika patří dlouhodobě mezi země s vysokými hodnotami incidence i mortality kolorektálního karcinomu. Od roku 2000 je v ČR zaveden screeningový program, který hraje v rámci prevence tohoto onemocnění důležitou roli. Pro zajištění vysoké kvality a z ní plynoucí úspěšnosti programu je nutný průběžný monitoring celého screeningového procesu. Cílem sdělení je prezentace aktuálních výsledků Národního programu screeningu kolorektálního karcinomu pomocí vybraných indikátorů výkonnosti jednotlivých pracovišť pro screeningovou koloskopii (dále jen centrum). Materiál a metody: Analýza byla provedena na datech roku 2021, hodnoceny byly vybrané indikátory výkonnosti (počet provedených preventivních koloskopií, adekvátní střevní očista, podíl totálních koloskopií a záchyt adenomových polypů). Výsledné indikátory výkonnosti byly hodnoceny v souladu s referenčními hodnotami publikovanými v doporučených postupech ČGS ČLS JEP s cílem poukázat na výsledky programu jako celku, nikoli hodnotit jednotlivá centra. Výsledky: Většina (94,7 %) center splňuje základní indikátor výkonnosti stran počtu provedených koloskopií. Indikátor výkonnosti adekvátní střevní přípravy byl splněn u 83,6 % center (průměrný podíl koloskopií s adekvátní střevní přípravou je v ČR 93,8 %), optimálního podílu úplných koloskopií (90,0 %) v roce 2021 dosahovalo 87,2 % center. Pouze 16 center (8,5 %) nesplnilo indikátor hodnotící detekci adenomů, mezi centry byla v tomto parametru značná variabilita (11,6–68,2 %) – obdobné výsledky pozorujeme i v případě hodnocení tohoto indikátoru dle pohlaví a indikace. Při hodnocení dle indikace byla zaznamenána u TOKS+ koloskopií relativně nízká detekce adenomových polypů související s vysokou a variabilní pozitivitou TOKS, což může indikovat nadbytečné koloskopie a nadměrně zatěžovat centra. Závěr: Část center nesplňuje minimální referenční hodnoty definované doporučeními ČGS ČLS JEP pro jednotlivé indikátory výkonnosti – je tedy nezbytně nutné pokračovat ve sledování indikátorů výkonnosti na úrovni jednotlivých center s cílem zvyšování kvality celého programu.
Péče o IBD pacienty – klinická praxe v gastroenterologických ambulancích sekundárního typu v ČR
Nemocných s idiopatickými střevními záněty (Crohnova nemoc a ulcerózní kolitida) v gastroenterologických pracovištích trvale přibývá. Velmi důležitou roli v péči o ně hrají gastroenterologické ambulance sekundárního typu. V naší práci byla hodnocena klinická praxe péče o nemocné s idiopatickým střevními záněty v těchto pracovištích. Data byla získána pomocí strukturovaného dotazníku se čtyřmi okruhy problémů (charakteristika pracoviště, diagnostika, léčba a sledování pacientů). Získaná data byla porovnána s lokálními a mezinárodními doporučeními a prokazují vysokou odbornou úroveň péče.
Doporučení pro podávání biologické terapie u idiopatických střevních zánětů: 2. vydání
Gastroskopie – standardy kvality České gastroenterologické společnosti ČLS JEP
Vliv synbiotika ColonFit na symptomy pacientů se syndromem dráždivého tračníku, funkční zácpou a funkčním průjmem
Východiska: Suplementace vlákniny a probiotik může mít pozitivní vliv na střevní symptomy prostřednictvím změn střevního mikrobiomu a fermentace. Cílem práce bylo monitorovat účinnost a toleranci podávání potraviny pro zvláštní lékařské účely ColonFit (kombinace vlákniny, inulinu a probiotik) u pacientů s funkčními střevními potížemi. Soubor pacientů a metody: Prospektivní observační studie u pacientů s funkční zácpou, funkčním průjmem a syndromem dráždivého tračníku během 4týdenního užívání ColonFit 10 g denně. Hodnocen byl charakter a závažnost potíží (na stupnici 1–5), činnosti ovlivňující kvalitu života a jejich vývoj v podskupinách dle převažujících vstupních potíží. Výsledky: Kompletní data dle protokolu byla získána od 110 pacientů (průměrný věk 49,9 ± 15,3 roku; 58,2 % žen). U 46 (41,8 %) pacientů dominovaly potíže asociované s obstipací, u 28 (25,5 %) pacientů převažoval průjem, u zbývajících byl smíšený typ potíží. Břišní diskomfort a nadýmání s dopadem na omezení ve stravování dominovaly ve všech skupinách. Pacienti se zácpou měli těžší obtíže než ostatní. Po léčbě u nich došlo k významné změně charakteru stolice směrem ke změkčení (dle Bristolské škály z 1,9 na 3,8; p < 0,001) a k navýšení počtu spontánního vyprázdnění o 80 % (z 3,1 na 5,6× týdně; p = 0,001) a současně i ke snížení pocitu neúplného vyprázdnění a plynatosti o 40 % (resp. 33 %) a bolesti břicha o 42 %. U pacientů s průjmem došlo k redukci počtu stolic v týdnu (z 17,8 na 13,6×; p = 0,001), k omezení křečí a ke zmírnění dopadu potíží na dietní omezení o 30 %. U pacientů se smíšeným typem potíží symptomů byl nejvýraznější efekt na zmírnění křečí a dietních omezení o 27, resp. 30 %. Dva týdny po ukončení efekt léčby přetrvával. Závěr: Užívání ColonFit mělo největší přínos u pacientů se zácpou, příznivý efekt na redukci počtu stolic, křečí a snížení nutnosti dietního omezení byl pozorován i u funkčního průjmu a smíšeného charakteru potíží a nebylo provázeno zhoršením symptomů. Použití fixní kombinace vlákniny a synbiotika může efektivně rozšířit možnosti symptomatické léčby funkčních střevních potíží.
Životné jubileum prof. MUDr. Rudolfa Hyrdela, CSc.
Exokrinní pankreatická nedostatečnost – klinická praxe roku 2024
Exokrinní pankreatická nedostatečnost (EPI – exocrine pancreatic insufficiency) je charakterizována nedostatečnou sekrecí pankreatických trávicích enzymů. Dle mechanistické teorie není nedostatkem pankreatických enzymů v tenkém střevě zajištěno trávení potravy, což je spojeno především s nedostatkem esenciálních mastných kyselin a liposolubilních vitaminů a ve svém důsledku vede k neschopnosti zajistit nutriční a metabolické potřeby organizmu. V diagnostice je standardem stanovení fekální elastázy. Toto stanovení je jednoduché, limitací je malá senzitivita stanovit možné změny pankreatické funkce již v tzv. iniciálních stadiích nemoci. Alternativou vyšetření fekální elastázy je použití dechových testů s využitím mixu triglyceridů označených radioaktivně na uhlíku C13. Test je sice neinvazivní, ale časově náročný a obtížněji dostupný. Klinickými symptomy EPI jsou především takové příznaky, které souvisí s mikrobiálním trávením a následnou malabsorbcí/maldigescí mikro- i makronutrientů. Kromě subjektivního pocitu nadýmání, borborygmů nebo osmotického průjmu jsou častým nálezem nízké hladiny liposolubilních vitaminů a ně kte rých stopových prvků. Do obrazu EPI patří i osteoporóza nebo sarkopenie. V terapii EPI je zásadním přístupem dietoterapie a substituce pankreatickými enzymy. Zásadou je podání odpovídající dávky především pankreatické lipázy: 40 000–50 000 jednotek k hlavním jídlům, s aplikací během jídla. Menší jídla (svačiny) jsou substituovány poloviční dávkou. Optimální galenickou formou jsou kapsle s ochranným obalem proti inaktivaci enzymů žaludeční kyselinou solnou před jejich vstupem do duodena. Galenickou formou jsou kapsle s obsahem enzymů v mikročásticích o velikosti 1,0–2,0 mm, které se z kapsle uvolní při vstupu do duodena. Jedná se o tzv. řízenou synchronizaci liberalizace enzymů, které obsahuje kapsle. EPI je stavem v populaci poddiagnostikovaným a podléčeným. Kontrola pacientů tak musí zahrnout kromě zhodnocení celkového klinického stavu i sledování změn, které mohou manifestovat malabsorpci. Nutriční stav je doporučeno sledovat alespoň jednou ročně, a to v pravidelných intervalech.
Bronchogenní duplikatura vznikne vzácně oddělením – pučením ventrální výchlipky zárodečného střeva či již bronchiálního stromu během embryogeneze. Prezentujeme kazuistiku 50leté ženy s intramurální bronchogenní cystou jícnu projevující se progresí dysfagie. Přesná diagnóza byla nejasná až do definitivního histologického závěru. Byla provedena resekce distálního jícnu, pooperační průběh byl bez komplikací.
Budesonid MMX v léčbě ulcerózní kolitidy
Budesonid MMX je nová léková forma budesonidu s prodlouženým uvolňováním účinné látky v průběhu tlustého střeva. Budesonid MMX je určen k indukční léčbě nemocných s ulcerózní kolitidou (UC) s mírnou až střední aktivitou, kteří neodpověděli nebo intolerovali léčbu mesalazinem. Vzhledem k nízké systémové dostupnosti není léčba zatížena nežádoucími účinky systémové kortikoterapie a její bezpečnostní profil je srovnatelný s placebem. Zatím limitovaná data ukazují, že u vybraných nemocných s UC může být budesonid MMX vhodný i k dlouhodobé udržovací léčbě.
Mezinárodní zkušenosti s dietou pro Crohnovu chorobu založenou na vyloučení konkrétních potravin (CDED) s parciální enterální výživou (PEN)
Úloha dietní intervence v indukci remise Crohnovy choroby (CD) byla opět potvrzena v aktuálních doporučených postupech ECCO (European Crohn’s and Colitis Organization – Evropská společnost pro Crohnovu chorobu a kolitidu) a ESPGHAN (European Society for Paediatric Gastroenterology, Hepatology and Nutrition – Evropská společnost pro dětskou gastroenterologii, hepatologii a výživu). Exkluzivní enterální výživa (EEN) by měla být metodou volby v indukci remise aktivní luminální CD u dětí. Steroidy by měly být vyhrazeny pro případy intolerance nebo neúčinnosti EEN. Hlavními limitacemi EEN jsou monotónnost a chuťové vlastnosti. Ve snaze o nalezení bezpečné a minimálně stejně efektivní dietní intervence byla vyvinuta dieta pro Crohnovu chorobu založená na vyloučení konkrétních potravin (CDED). Od publikování první randomizované kontrolované studie v roce 2019 přibylo množství publikovaných dat stran bezpečnosti a účinnosti CDED. CDED se jeví jako bezpečná a její účinnost velice slibná. Zdá se, že by CDED bylo možno využít ve třech scénářích: ve formě monoterapie, jako součást kombinované léčby, nebo jako záchranná terapie při ztrátě terapeutické odpovědi. Využití CDED je velice slibné, ale je zapotřebí dalších dat k potvrzení její účinnosti na větších souborech pacientů vč. nutnosti podávání parciální enterální výživy.
Primární maligní tumory tenkého střeva jsou vzácné, představují asi 2 % všech zhoubných nádorů gastrointestinálního traktu. Z nich lymfomy tenkého střeva tvoří méně než jednu pětinu. Tvoří poměrně heterogenní skupinu nehodgkinských lymfomů, převážně B-buněčného typu. Obtížnější diagnostika vyplývá z lokalizace s nutností použít specializované endoskopické, zobrazovací a imuno-histochemické metody. Stanovení diagnózy bývá opožděné pro nespecifické projevy onemocnění. Častěji pozorujeme komplikace. Spontánní perforace tenkého střeva vyžadující urgentní chirurgické řešení se vyskytuje až u 9 % nemocných. V diagnostice mají své nezastupitelné místo kapslová endoskopie a balonová enteroskopie, které jsou zlatým standardem diagnostiky chorob tenkého střeva. Spolupráce gastroenterologa, patologa a hematoonkologa je nezbytná jak pro včasnou diagnostiku a terapii těchto chorob, tak i pro další dispenzarizaci nemocných s lymfomem tenkého střeva.
Dispenzarizace nemocných po zavedení transjugulární intrahepatální portosystémové spojky - diagnostika dysfunkce zkratu a možnosti intervenc
Přehledový článek je zaměřen na problematiku dispenzarizace nemocných po zavedení transjugulární intrahepatální portosystémové spojky především z hlediska diagnostiky dysfunkce zkratu a možnosti jejího řešení.
transjugulární intrahepatální portosystémová spojka
transjugulární intrahepatální portosystémový zkrat
Americká gastroenterologie - lépe již bylo?
Doporučené postupy chirurgické léčby pacientů s nespecifickými střevními záněty – 1. část: předoperační příprava
: Péče o pacienty s idiopatickými střevními záněty (IBD) je komplexní. Nejvíce je angažován gastroenterolog a chirurg. Chirurgická léčba zlepšuje kvalitu života nemocných, její dobré výsledky však závisejí na správné indikaci k operaci, přípravě nemocného a vhodném načasování operace. Cílem pracovní skupiny pro IBD je na základě dostupné literatury vytvořit přehled podmínek pro chirurgickou léčbu, jejího vztahu ke konzervativní léčbě a vhodných operačních postupů při optimální péči o pacienty s IBD. První část přehledu je zaměřena na přípravu nemocného k operaci.: Péče o pacienty s idiopatickými střevními záněty (IBD) je komplexní. Nejvíce je angažován gastroenterolog a chirurg. Chirurgická léčba zlepšuje kvalitu života nemocných, její dobré výsledky však závisejí na správné indikaci k operaci, přípravě nemocného a vhodném načasování operace. Cílem pracovní skupiny pro IBD je na základě dostupné literatury vytvořit přehled podmínek pro chirurgickou léčbu, jejího vztahu ke konzervativní léčbě a vhodných operačních postupů při optimální péči o pacienty s IBD. První část přehledu je zaměřena na přípravu nemocného k operaci.
Vliv expozice anti-TNFα in utero na vývoj imunitního systému exponovaných dětí – kontrolovaná multicentrická studie
Úvod: Údaje o vlivu anti-TNFα terapie in utero na dlouhodobý vývoj exponovaných dětí jsou omezené. Cílem této studie bylo zhodnotit vliv expozice anti-TNFα terapie in utero na postnatální vývoj exponovaných dětí, především na vývoj jejich imunitního systému. Metody: Do studie byly zařazeny děti ve věku ≥ 12 měsíců, jejichž matky byly léčeny anti-TNFα terapií v těhotenství pro idiopatický střevní zánět (IBD – inflammatory bowel disease) ve třech centrech, v období 2007–2016. Kontrolní skupinu tvořily neexponované děti ne-IBD matek, které absolvovaly plánovanou povinnou preventivní prohlídku u obvodního pediatra. Data o perinatálním období, infekčních komplikacích, užívání antibiotik a očkování byla získána pomocí strukturovaného dotazníku ošetřujícími pediatry dětí. Výsledky: Zařazeno bylo 72 exponovaných a 69 neexponovaných dětí (medián věku 35, resp. 50 měsíců). Mezi exponovanými dětmi a kontrolami nebyl pozorován signifikantní rozdíl ve výskytu infekčních komplikací v průběhu 1. roku života (23,9 vs. 17,4 %; p = 0,36) nebo v průběhu celé délky sledování (p = 0,32). Konkomitantní imunosupresivní terapie v těhotenství a hladiny anti-TNFα v pupečníkové krvi nebyly spojeny se zvýšeným rizikem infekcí v 1. roce života (p > 0,05). Více než 95 % exponovaných dětí mělo adekvátní sérologickou odpověď na očkování, kromě vakcíny proti H. influenzae a viru parotitidy. Obě vakcíny však vykazovaly nejnižší sérologickou odpověď i u kontrolní skupiny. Závěr: Léčba matek anti-TNFα v průběhu těhotenství z důvodu IBD se zdá být bezpečná s ohledem na vývoj imunitního systému exponovaných dětí.
Léčba jaterních metastáz kolorektálního karcinomu
Úvod: U 60 % nemocných s kolorektálním karcinomem jsou diagnostikovány jaterní metastázy (JMKRK), ať už v době stanovení diagnózy nebo v průběhu léčby. Chirurgická léčba je nejdůležitější metodou léčby s 5letým přežíváním dosahujícím cca 50 %. Jaterní resekci však podstoupí méně než 20 % pacientů s JMKRK. Systémová léčba umožňuje u primárně neresekabilních pacientů resekční výkon, u jiných pacientů významně prodlužuje celkové přežívání. Stanovení léčebné strategie vychází z rozhodnutí multidisciplinárního týmu. Chirurgická léčba: Autoři definují technické i onkologické aspekty resekability, problematiku velikosti zbytkového jaterního parenchymu a možnosti jeho navýšení. Zmiňují možnosti chirurgické léčby – typy resekcí, víceetapové výkony, liver first approach či radiofrekvenční ablaci. Systémová léčba: Zaznamenává dynamický rozvoj, zmíněny jsou současné možnosti chemoterapie i biologické léčby, dále indikace k perioperační léčbě u resekabilních nálezů a konverzní terapii u primárně neresekabilních nálezů. Závěr: I přes pokroky v systémové léčbě představuje jaterní resekce jedinou potenciálně kurabilní metodu léčby JMKRK. Úzká spolupráce mezi chirurgy erudovanými v chirurgii jater a klinickými onkology v multidisciplinárních týmech je podmínkou navýšení resekability u pacientů s JMKRK.
Informovanost a účast v preventivních programech karcinomu střev a prsu – studie ze severních Čech
Úvod: Kolorektální karcinom (KRK) a karcinom prsu (KP) patří mezi nejčastěji se vyskytující nádory v naší populaci. Mnoho pacientů je však diagnostikováno v pokročilých stadiích onemocnění. Proto byly v naší zemi zavedeny národní preventivní programy spočívající v pravidelných preventivních vyšetřeních (mamografie, vyšetření stolice na skryté krvácení nebo kolonoskopie). Není však známo, jaká je informovanost a účast cílové populace v jednotlivých programech. Cíl studie: Hlavním cílem bylo zhodnotit informovanost a účast cílové populace v preventivních programech KRK a KP v okrese Česká Lípa. Materiál a metodika: Anonymní dotazníky byly distribuovány osobám starším 50 let podle náhodného výběru z registru obyvatel v katastrech měst Nový Bor a Cvikov. Celkem bylo distribuováno 260 dotazníků, návratnost činila 96 %. Muži (n = 116) i ženy (n = 133) byli dotazováni na otázky ohledně KRK; pouze ženy odpovídaly na otázky týkající se KP. Průměrný věk respondentů byl 58,3 (±5,4) let. Výsledky: O preventivním programu KRK bylo informováno 79,5 % respondentů (81 % ženy, 77,6 % muži; NS). Nejvýznamnějším zdrojem informací zde byla média (62 %), druhý nejvýznamnější zdroj představovali praktičtí lékaři (26 %). Preventivního vyšetření KRK se však zúčastnilo jen 30,5 % osob (bez rozdílu pohlaví). Hlavním důvodem neúčasti byla skutečnost, že to respondenti nepovažovali za důležité (39,2 %), dále strach (21 %) a stud (16 %). Informace o KP mělo 99,2 % žen a screeningové mamografie se zúčastnilo 90,2 % žen. Hlavním zdrojem informací byl lékař-gynekolog (74 %), teprve posléze hrála roli média a reklama (17,6 %). Závěr: Informovanost populace o programu prevence KRK je na dobré úrovni, nicméně účast cílové populace je nízká. Informovanost a účast v programu prevence KP jsou vysoké. Informace o programu KRK získávají lidé převážně z médií či reklamy, zatímco informace o KP většinou od svého gynekologa. Gynekologové by tudíž mohli sehrát pozitivní roli v národním preventivním programu KRK. Klíčová slova: karcinom prsu - kolorektální karcinom - prevence - screening.