Gastroenterologie a hepatologie (Gastroenterology and Hepatology) je oficiální recenzovaný časopis České gastroenterologické společnosti a České hepatologické společnosti ČLS JEP, Slovenskej gastroenterologickej spoločnosti a Slovenskej hepatologickej spoločnosti vydávaný Českou lékařskou společností J. E. Purkyně v nakladatelství Care Comm. Vychází 6× ročně. Články jsou publikovány v českém, slovenském a anglickém jazyce. Časopis je vydáván od roku 1999, jeho předchozí název byl Česká a slovenská gastroenterologie a hepatologie (ISSN 1213-323X). Gastroenterologie a hepatologie je indexována v databázích SCOPUS, CHEMICAL TITLES, EXCERPTA MEDICA/EMBASE, CHEMICAL ABSTRACTS, INIS Atomindex, Food Science and Technology Abstracts, Bibliographia Medica Čechoslovaca, Index Copernicus.
Mapování horizontu léčby ulcerózní kolitidy v éře inhibitorů IL-23
Jak mohou nové poznatky o inhibici interleukinu 23 (IL-23) ovlivnit léčbu ulcerózní kolitidy v klinické praxi? Na tuto otázku se zaměřilo satelitní sympozium společnosti Johnson & Johnson na kongresu ECCO 2026, které moderovala prof. Ailsa Hartová ze St Mark’s Hospital v Londýně. Na sympoziu zazněly nové analýzy studie QUASAR zaměřené na guselkumab i zkušenosti z každodenní klinické praxe.
O subkutánním infliximabu třikrát jinak a do hloubky
Ke kongresům ECCO patří tradičně i diskuzní setkání s odborníky umožňující v užším kruhu probrat do detailů ně­kte­ré informace prezentované na sympoziích. Navštívili jsme hned tři z nich věnované novým poznatkům o výsledcích subkutánního infliximabu (infliximabu SC) v léčbě pacientů s idiopatickými střevními záněty (IBD) v klinických studiích, ale především v klinické praxi.
Subkutánní infliximab – zlepšování výsledků léčby pacientů s IBD
Role a postavení subkutánního infliximabu (infliximabu SC) v léčbě idiopatických střevních zánětů (IBD) se mění a přesahuje rámec „pouhého“ komfortního podávání. Přibývá důkazů ve prospěch použití infliximabu SC v monoterapii bez imunosupresiv a také o jeho účinnosti v léčbě perianální Crohnovy choroby. Taková byla hlavní témata satelitního sympozia pořádného s podporou společnosti Celltrion 20. února 2026 v rámci programu výročního kongresu Evropské organizace pro Crohnovu chorobu a ulcerózní kolitidu (ECCO) ve Stockholmu.
Správná odpověď na předchozí kvíz z 1. čísla 2026.
Články vybrali a komentovali MUDr. Kristýna Zdychyncová1, MUDr. Robert Pospíšil2, MUDr. Mgr. Irena Míková3, doc. MUDr. Lumír Kunovský, Ph.D.4–6, MUDr. Vincent Dansou Zoundjiekpon, Ph.D.4,5 1 Klinické a výzkumné centrum pro střevní záněty, ISCARE a. s. a 1. LF UK, Praha 2 Gastroenterologické oddělení, Nemocnice České Budějovice, a. s. 3 Klinika hepatogastroenterologie, Transplantcentrum, IKEM, Praha 4 II. interní klinika – gastroenterologická a geriatrická LF UP a FN Olomouc 5 Gastroenterologické oddělení a digestivní endoskopie, LF MU a Masarykův onkologický ústav, Brno 6 Chirurgická klinika LF MU a FN Brno
Milníky výzkumu, vývoje a klinického využití infliximabu
Chimérickou monoklonální protilátku proti tumor nekrotizujícímu faktoru (TNF), pro kterou dnes používáme generický název infliximab, vyvinuli J. Le a J. Vilček na New York University School of Medicine ve spolupráci s firmou Centocor (později Janssen Biotech) pod názvem cA2. V roce 1992 ji M. Feldmann a R. Maini použili v první proof-of-concept studii u revmatoidní artritidy k průkazu hypotézy, že TNF stojí na vrcholu zánětlivé kaskády autoimunitních zánětů. V roce 1998 ji americká Food and Drug Administration (FDA) schválila pod výrobním názvem Remicade pro léčbu Crohnovy nemoci. Mezi lety 1999 a 2006 byla registrována pro léčbu řady dalších autoimunitních onemocnění. Jako jeho první bio­logicky podobný léčivý přípravek (bio­similar) byl v roce 2014 registrován přípravek s označením CT-P13 vyvinutý firmou Celltrion. Infliximab zásadním způsobem posunul možnosti farmakoterapie řady autoimunitních onemocnění, ale přispěl i ke studiu jejich patofyziologie a k pokroku bio­logické léčby obecně.
Potenciální terapeutické cíle v léčbě idiopatických střevních zánětů
Výzkum a vývoj nových léčiv pro terapii idiopatických střevních zánětů se soustředí na přibližně 20 potenciálních farmakodynamických cílů. Největší část z nich tvoří receptory pro mediátory zánětu a enzymy podílející se na jejich funkci a také samotné cytokiny. Kromě toho se jeví jako potenciální terapeutická možnost ovlivnění mikro-RNA, kontrolního bodu imunitních reakcí nebo inflamazomu. Nejdále zatím pokročil vývoj v oblasti inhibice cytokinu TL1A, stimulace funkce mikroRNA-124, inhibice transsignální dráhy interleukinu 6 a blokáda receptoru typu I pro transformující růstový faktor β. Žádný z testovaných cílů se však zatím nejeví jako zcela specifický pro patofyziologii idiopatických střevních zánětů, což je podmínkou vývoje potenciálně kurativní farmakoterapie.
Vplyv úspešnej korekcie anémie z nedostatku železa pomocou karboxymaltózy železa na kvalitu života, dodržiavanie liečby a frekvenciu exacerbácií u pacientov so zápalovým ochorením čriev
Úvod: Anémia z nedostatku železa (IDA) je častá mimokrevná manifestácia zápalových črevných ochorení (IBD), ktorá výrazne zhoršuje kvalitu života. Táto štú hodnotila účinnosť intravenóznej železovej karboxymaltózy (ICM) pri korekcii IDA a jej vplyv na kvalitu života, adherenciu k liečbe a frekvenciu exacerbácií ochorenia u pacientov s IBD. Metódy: Prospektívna jednocentrová štú zahŕňala 94 dospelých pacientov s IBD a potvrdenou IDA. Účastníci dostali intravenóznu ICM (dávka vypočítaná podľa Ganzoniho vzorca) a boli sledovaní po dobu 6 mesiacov. Primárne výsledky zahŕňali normalizáciu hemoglobínu (Hb), hodnoty kvality života (dotazník IBDQ), adherenciu k liečbe a miery exacerbácií ochorenia. Výsledky: Podanie ICM viedlo k významnému zvýšeniu hladín Hb (z 92,1 ± 10,8 g/l na 113,7 ± 11,0 g/l; p < 0,0001) a sérového železa (z 4,6 ± 2,1 µmol/l na 20,3 ± 9,1 µmol/L; p < 0,0001). Skóre kvality života sa výrazne zlepšili (IBDQ z 125 ± 24 na 162 ± 19; p < 0,001). Adherencia k liečbe bola 89,4 % a frekvencia exacerbácií IBD klesla o 52,3 % v porovnaní s pred liečbou. Záver: Úspešná korekcia anémie s použitím ICM u pacientov s IBD výrazne zlepšuje kvalitu života, zvyšuje adherenciu k liečbe a znižuje frekvenciu exacerbácií ochorenia, čo podporuje dôležitosť agresívneho manažmentu anémie v tejto populácii.
Doporučený postup dia­gnostiky a léčby infekce virem hepatitidy B
Nová doporučení odrážejí nárůst poznatků, které byly publikovány od vydání předchozího českého doporučeného postupu v září 2017. Základem pro napsání tohoto doporučeného postupu byla doporučení Evropské asociace pro studium jater (EASL) z května 2025. Podle kvalifikovaných odhadů je celosvětově chronicky infikováno virem hepatitidy B (HBV) 254 milionů lidí. Česká republika patří mezi státy s nízkou prevalencí infekce HBV. Infekce HBV může vyvolat závažná, život ohrožující poškození jater – fulminantní hepatitidu, jaterní cirhózu a hepatocelulární karcinom (HCC). Hlavním cílem léčby je prodloužit délku života a zlepšit jeho kvalitu zabráněním progrese chronické hepatitidy do jaterní cirhózy, dekompenzace cirhózy a vzniku HCC. Předpokladem dosažení tohoto cíle je trvalá suprese replikace HBV. Dalšími cíli léčby jsou prevence vertikálního přenosu infekce z matky na novorozence, zábrana reaktivace infekce HBV, léčba extrahepatálních manifestací (EHM) HBV a snížení pravděpodobnosti mezilidského přenosu HBV. Obecně jsou možné dvě strategie léčby chronické hepatitidy B – léčba nukleos (t) idovými analogy (NA) nebo pegylovaným interferonem alfa. V současnosti je naprostá většina pacientů v České republice a v celé Evropě léčena NA. Entekavir (ETV), tenofovir disoproxil fumarát (TDF) nebo tenofovir alafenamid (TAF) by měly být používány jako NA první linie léčby. Hlavní výhodou léčby vysoce účinnými NA s vysokou genetickou bariérou pro vznik rezistence je predikovatelně vysoká a dlouhodobá antivirová účinnost vedoucí k dosažení nedetekovatelné HBV DNA v séru u naprosté většiny adherentních pacientů a příznivý bezpečnostní profil těchto léků. Těmito NA může být léčen každý pacient s chronickou hepatitidou B a představují jedinou možnost léčby u pacientů s dekompenzovanou jaterní cirhózou, po transplantaci jater, s EHM infekce HBV, závažnou akutní hepatitidou B nebo exacerbací chronické hepatitidy B. Při rozhodování mezi ETV, TDF a TAF je potřeba zhodnotit komorbidity (především renální insuficienci a redukci kostní denzity) a další faktory (ženy v produktivním věku, gravidní, vyšší věk).
Raritná príčina bolesti hlavy u pacienta po transplantácii pečene – kazuistika
Invazívne fungálne infekcie patria medzi závažné infekčné komplikácie u pacientov po transplantácii pečene s vysokou morbiditou a mortalitou. Aspergilóza je druhou najčastejšou z invazívnych mykóz a vo väčšine prípadov sa vyskytuje v diseminovanej forme s postihnutím viacerých orgánov. Izolované postihnutie CNS sa považuje za vzácnu komplikáciu. V našej kazuistike prezentujeme prípad pacienta po transplantácii pečene, u ktorého sa vo včasnom posttransplantačnom období rozvinuli bolesti hlavy, ku ktorým sa neskôr pridružili poruchy zraku. Po niekoľkých mesiacoch od začiatku symptómov prinieslo definitívnu ­gnózu až histologické vyšetrenie lézie lokalizovanej na klinovej kosti lebky s potvrdením infekcie vyvolanej Aspergillus spp. U pacienta bola zahájená antimykotická liečba podľa odporúčaní infektológa s následným frekventným monitorovaním hladín imunosupresív v ambulantnom sledovaní.
Pomer neutrofilov k lymfocytom odráža zápalové fenotypy hepatitídy súvisiacej s konzumáciou alkoholu: rozdiely medzi miernym a ťažkým priebehom ochorenia
Úvod a ciele: Alkoholová choroba pečene (ALD) predstavuje jednu z hlavných príčin pokročilého chronického ochorenia pečene na celom svete a je predominantnou etiológiou cirhózy v mnohých európskych regiónoch. Alkoholom asociovaná hepatitída (AH) predstavuje zápalovú manifestáciu ALD a zahàňa široké spektrum závažnosti ochorenia od miernej formy až po ťažkú alkoholom asociovanú hepatitídu (SAH), ktorá je charakterizovaná intenzívnym systémovým zápalom a vysokou krátkodobou mortalitou. Pomer neutrofilov k lymfocytom (NLR) sa etabloval ako jednoduchý marker systémovej zápalovej aktivácie a bol asociovaný s nepriaznivými výsledkami u pacientov s pokročilým ochorením pečene. Jeho distribúcia medzi rôznymi klinickými fenotypmi AH však zostáva nedostatočne charakterizovaná. Cieľom tejto štúdie bolo preto zhodnotiť rozdiely v hodnotách NLR medzi miernou AH a SAH a posúdiť vývoj NLR počas hospitalizácie. Metódy: S využitím nášho prospektívneho registra RH7 sme analyzovali pacientov hospitalizovaných s cirhózou a akútnou dekompenzáciou (AD). Zo 1 109 pacientov zaradených do registra 283 spĺňalo kritériá AD. Priemerný vek súboru bol 51,3 ± 12,1 roka a 59 % tvorili muži. ALD bola najčastejšou etiológiou cirhózy (207 pacientov, 73,1 %). Akútna AH bola identifikovaná ako precipitujúci faktor dekompenzácie u 169 pacientov. Podľa závažnosti ochorenia bolo 37 pacientov klasifikovaných ako mierna AH a 132 pacientov spĺňalo kritériá SAH. NLR bol hodnotený pri prijatí (NLR-0) a na 7. deň hospitalizácie (NLR-7). Výsledky: Pacienti so SAH vykazovali signifikantne vyššiu zápalovú aktivitu v porovnaní s pacientmi s miernou formou ochorenia. Priemerná hodnota NLR-0 bola 4,0 ± 2,5 v skupine s miernou AH a 10,0 ± 9,6 v skupine so SAH (p < 0,001). Podobné rozdiely boli pozorované na 7. deň hospitalizácie, keď priemerná hodnota NLR-7 bola 2,9 ± 1,8 pri miernej AH a 9,8 ± 8,6 pri SAH (p < 0,001). Hodnoty NLR zostávali konzistentne vyššie u pacientov so SAH v porovnaní s pacientmi s miernou AH pri prijatí aj na 7. deň hospitalizácie. Klinické výsledky sa medzi týmito dvoma fenotypmi výrazne líšili. Tridsaťdňová mortalita bola 2,7 % pri miernej AH a 30 % pri SAH. Po 90 dňoch mortalita vzrástla na 14 % a 46 %, pričom jednoročná mortalita dosiahla 24 % pri miernej AH a 55 % pri SAH. Záver: NLR sa významne líši medzi klinickými fenotypmi AH a je výrazne zvýšený pri SAH. Pretrvávajúce zvýšenie NLR počas hospitalizácie pravdepodobne odráža pretrvávajúci systémový zápal charakteristický pre ťažké formy ochorenia. Tieto zistenia naznačujú, že NLR môže slúžiť ako jednoduchý a široko dostupný marker zápalovej aktivity u pacientov s AH.
Darcovstvo po smrti obehu (DCD – donation after circulatory death): potreba implementácie programu na Slovensku
Nedostatok darcovských orgánov predstavuje jeden z hlavných limitujúcich faktorov transplantácie pečene a významne prispieva k mortalite pacientov na čakacích listinách. Darcovstvo po smrti obehu (DCD – donation after circulatory death) sa v posledných desaťročiach stalo etablovanou súčasťou transplantačných programov v mnohých európskych krajinách a predstavuje významnú možnosť rozšírenia darcovského poolu. Historicky boli transplantácie z DCD darcov spojené s vyšším rizikom ischemicko-reperfúzneho poškodenia a biliárnych komplikácií. Zavedenie moderných techník strojovej perfúzie, najmä normotermickej regionálnej perfúzie (NRP) a ex vivo perfúzie (HOPE, NMP), však významne zlepšilo klinické výsledky a umožnilo dosahovať prežívanie štepu porovnateľné s transplantáciami od darcov po mozgovej smrti. Implementácia DCD programu by preto mohla významne rozšíriť darcovský pool na Slovensku, zvýšiť transplantačnú aktivitu a prispieť k zníženiu mortality pacientov na čakacej listine.
Chronická infekce virem hepatitidy C (HCV) zůstává celosvětově významnou příčinou nemocnosti a úmrtnosti související s onemocněním jater. Přirozený průběh infekce HCV je velmi variabilní, od bezpříznakového onemocnění až po významnou fibrózu, cirhózu a hepatocelulární karcinom (HCC). Objev přímo působících antivirotik (DAA) znamenal revoluci v léčbě HCV, s dosažením setrvalé virologické odpovědi (SVR) přesahující 95 % ve všech stadiích onemocnění jater. Eradikace viru je spojena se snížením zánětu jater, regresí fibrózy a snížením portální hypertenze. Důležité je, že SVR významně snižuje riziko jaterní dekompenzace, HCC a úmrtnosti související s jaterním onemocněním. Riziko HCC však není zcela vyloučeno, zejména u pacientů s pokročilou fibrózou nebo cirhózou, a je tedy doporučena surveillance HCC. Léčba DAA také umožnila léčbu pacientů s dekompenzovanou cirhózou, což vedlo ke zlepšení jaterních funkcí a ve vybraných případech též k vyřazení pacienta z čekací listiny k transplantaci jater. Odpověď na léčbu a klinický průběh však závisí na výchozí funkci jater, přičemž u pacientů s pokročilým onemocněním (MELD skóre ≥ 20) je šance na dosažení SVR nižší, s vyšším rizikem nežádoucích účinků. I přes dosažení SVR mohou mít na další průběh onemocnění a riziko vzniku HCC negativní vliv metabolické rizikové faktory, včetně obezity, betu a steatózy jater. Nárůst hmotnosti po dosažení SVR může být významný a ovlivněn genetickými faktory hostitele, jako jsou varianty genu PNPLA3.
Vážení čitatelia, jar sa stretla s jarou a je tu ďalšie vydanie vášho obľúbeného časopisu Gastroenterologie a hepatologie s ťažiskom v hepatológii. Uplynulému roku vo svete dominovali nové aj staré vojny, ktoré zmenili horizont medicíny v nám nepredstaviteľnej miere – okrem iného následkom utajovania zdravotníckych informácií; umlčali múzy a mohli nám pripomenúť Karla Kryla; a, ako prvú popravili pravdu. Decembrové číslo Lancetu nazvalo uplynulý rok Annus horibilis pre zdravie USA – okrem iného kvôli zastaveniu očkovania proti hepatitíde B; British Medical Journal sa s čitateľmi rozlúčil titulkom Goodbye to the year of the Big Lie a slovami: „Žijeme vo svete lží, zatrolených lží a AI halucinácií… prezident Trump ich počas prvého volebného obdobia vyslovil 30 573.“ Ktovie, či by Thierry Poynard nazval aj dnes, po štvrťstoročí, svoj článok Truth Survival in Clinical Research: An Evidence-Based Requiem. A ktovie, či by mu polčas pravdy o cirhóze a hepatitídach vyšiel inak, než 45 rokov. Za hepatológiu sme sa to sčasti dozvedeli na ôsmom kvinkvenále Baveno VIII, ktoré sa konalo 27.–28. 3. a ukázalo, že sa veľká časť odporúčaní pre endoskopickú gastroenterológiu za 5 rokov v podstate nezmenila (baveno8.org). Hepatológia sa od minulého, covidového online Bavena posunula k neinvazívnej ­gnostike portálnej hypertenzie, ku s tým súvisiacim novým cieľovým premenným pre manažment pacientov aj pre klinický výskum a k ich personalizácii podľa etiológie. Hlavne v súvislosti s tsunami MASLD (metabolic dysfunction-associated steatotic liver dis­ease). Veľmi zaujímavé pre bežnú klinickú prax aj patogeneticky zameraný výskum boli výsledky štúdií, v ktorých efektivita kauzálnej (na etiológiu zameranej) liečby nekorelovala vždy s poklesom portálnej hypertenzie. Po 10 rokoch od prvého návrhu sa pre klinickú prax namiesto pojmu cirhóza (tam, kde nie je histologický dôkaz, čo je vďaka NIT [neinvazívne testy na ­gnostiku – predovšetkým – fibrózy] čoraz častejšie) definitívne ustaľuje pojem ACLD (advanced chronic liver dis­ease; pokročilá chronická choroba pečene) – tak sa nedá nič robiť a aj my tunajší gastroenterológovia a hepatológovia si budeme musieť osvojiť slang svetového klubu, plný „masld, kakld, dakld, nits, síespíejč, ejsíelef…“ ako v tej pesničke od Ivana Mládka. Do pozornosti aj pre ďalšie vydania Gastroentrologie a hepatologie bolo po štyridsiatich rokoch prvýkrát začlenenie petrickej sekcie Baveno. Dvaja z piatich slávnych zakladateľov – Jaume Bosch a Francesco Salerno – sa ôsmeho vydania svojho diela nedožili. Bol im venovaný úvod konferencie a dojatie rečníkov som videl prekonať len v Prahe, keď John Fung pre slzy nedokončil nekrológ svojho učiteľa Thomasa Starzla; nedostal sa cez tú časť, ako sa „Tom“ vo svojej pracovni staral o všetkých operovaných psov, ktorí mu pomohli napokon uskutočniť prvú transplantáciu pečene na svete. Závery z Bavena pre gastroenterológov si budete môcť vypočuť na Českých a slovenských endoskopických dňoch v Bratislave a viacerých hlavných protagonistov – Abraldesa, Reibergera, Louveta – môžete potom osobne stretnúť a podiskutovať s nimi na XV. Klubovom sympóziu o portálnej hypertenzii v Banskej Štiavnici. Vážení čitatelia Gastroenterologie a hepatologie, možno si tiež kladiete otázku, ako prispieť k polčasu pravdy v našich odboroch a životoch v tejto postfaktickej ére. Snáď sme jej pri tvorbe tohto čísla venovali dostatok… POZORNOSTI. doc. MUDr. Ľubomír Skladaný, PhD. koeditor sekcie Hepatológia lubomir.skladany@gmail.com
Překročme hranice léčby Crohnovy nemoci – jednoduše, subkutánně
Během edukačního sympozia pořádného společností Johnson & Johnson 29. ledna 2026 v Praze u příležitosti stanovení úhrady guselkumabu v léčbě Crohnovy nemoci v ČR byly představeny aktuální poznatky o možnostech cílené léčby tohoto onemocnění se zaměřením na osu interleukinu 23. Zazněly patofyziologické souvislosti, klinická data z programů GALAXI a GRAVITI i praktické zkušenosti z českého klinického prostředí.
Nazrál čas na změnu paradigmatu péče o pacienty s IBD v ČR
Sympozium pořádané v rámci programu loňského 8. kongresu České gastroenterologické společnosti, které bylo podpořeno společností Takeda, nebylo věnováno konkrétnímu léku. Zato poskytlo unikátní prostor k pojmenování zásadních problémů, které léčbu pacientů s idiopatickými střevními záněty (IBD) v ČR provázejí.
Výběry z mezinárodních časopisů
Recidivující krvácení z Dieulafoy léze céka – kazuistika
Formou kazuistického sdělení prezentujeme případ recidivujícího krvácení z léze Dieulafoy v oblasti céka. Jedná se o vzácnou příčinu krvácení do dolního gastrointestinálního traktu klinicky se manifestující od drobného až po masivní krvácení s rozvojem mikrocytární anemie těžkého stupně vyžadujícího hospitalizaci a hemosubstituci. Diagnostika a terapie se opírá o endoskopické vyšetření dolní části zažívacího traktu a je značně limitována intermitentní povahou krvácení vedoucí mnohdy k falešně negativnímu nálezu. Léčba je založena na dosažení hemostázy využitím endoskopických metod jako opich adrenalinem, argon-plazma koagulace a využití hemoklipů. V dostupné literatuře bylo popsáno jen několik kazuistických případů výskytu Dieulafoy léze v tračníku. I při vzácném výskytu léze je potřebné na ni v rámci diferenciální diagnostiky anemie myslet, zejména v případech s negativním výsledkem prvotního endoskopického vyšetření.
Vzájemné působení mezi zdravím ústní dutiny a gastrointestinálními poruchami: komplexní přehled nových souvislostí a klinických implikací
Nové důkazy naznačují obousměrný vztah mezi zdravím ústní dutiny a gastrointestinálními (GI) poruchami, avšak tato souvislost zůstává v klinické praxi nedostatečně prozkoumána. Tato komplexní narativní studie zkoumá současné důkazy spojující dysbiózu ústního mikrobiomu, parodontální onemocnění a další parametry zdraví ústní dutiny s různými GI poruchami. Naše studie identifikovala významné souvislosti mezi parodontálním onemocněním a zvýšeným rizikem idopatických střevních zánětů (IBD) a kolorektálního karcinomu. Dysbióza ústní mikroflóry, charakterizovaná zvýšeným výskytem patogenních bakterií, včetně Porphyromonas gingivalis a Fusobacterium nucleatum, byla spojena se zhoršením příznaků IBD a zánětem střev. Navíc gastroezofageální refluxní choroba (GERD) vykazovala významnou korelaci s erozí zubů, parodontitidou a lézemi ústní sliznice. Mechanistické studie naznačují, že základem těchto souvislostí může být translokace bakterií z ústní dutiny do střeva, systémové zánětlivé mediátory a společná imunitní dysregulace. Závěry: Tato studie zdůrazňuje významnou vzájemnou souvislost mezi zdravím ústní dutiny a gastrointestinálními poruchami a klade důraz na potenciál integrovaných klinických přístupů. Doporučené klinické implikace zahrnují komplexní hodnocení zdraví ústní dutiny u pacientů s gastrointestinálními poruchami, parodontální terapii jako doplňkovou léčebnou strategii a interdisciplinární spolupráci mezi gastroenterology a zubními lékaři. K určení příčinných souvislostí a vypracování integrovaných léčebných protokolů založených na důkazech jsou zapotřebí další prospektivní longitudinální studie a klinické zkoušky.
Krvácení do gastrointestinálního traktu u nemocných s chronickým onemocněním ledvin
Krvácení do gastrointestinálního traktu (GIT) se u pacientů s chronickým onemocněním ledvin (CKD) vyskytuje častěji a může mít závažnější klinické důsledky než krvácení do GIT u běžné populace. Na podkladě dostupných údajů lze doložit, že pokročilá stadia CKD, a zvláště chronické selhání ledvin představují významné nezávislé faktory pro krvácení do GIT. Specifickým nezávislým faktorem pro krvácení do GIT je pravidelná hemodialyzační léčba. Zvýšené riziko krvácení do GIT u těchto pacientů se uplatňuje na zvýšené frekvenci a délce hospitalizací a zvýšené mortalitě. Pacienti v pokročilých fázích CKD jsou hospitalizováni s krvácením do GIT v závažnějším klinickém stavu proti běžné populaci. Navíc je patrné, že schopnost poskytnout těmto pacientům účinnou léčbu, zvláště časnou endoskopickou léčbu, je snížena, což se patrně částečně promítá do zvýšené mortality. Tyto údaje naznačují, že problematice krvácení do GIT je třeba věnovat zvýšenou pozornost s cílem zlepšit léčebné výsledky a snížit mortalitu u těchto pacientů.
Současný stav a perspektivy personalizované medicíny u nemocných s idiopatickými střevními záněty
Zavádění nových léčiv u Crohnovy nemoci a ulcerózní kolitidy má v poslední době velkou pravidelnost a šíři. Od roku 2024 jsou to především monoklonální protilátky namířené proti IL-23, od kterých jsou velká očekávání, především v léčbě Crohnovy nemoci. V současné době nemáme žádné spolehlivé biologické, genetické nebo molekulární markery, které by mohly být využity v klinické praxi pro odhad prognózy nemoci a léčebné odpovědi. Nadějným přístupem je těsné monitorování léčebné trajektorie a hledání minimální reziduální histologické aktivity nemoci. Nemocní s velmi rychlou terapeutickou odpovědí dosahují lepších dlouhodobých výsledků s ohledem na trvalou remisi choroby a normalizace kvality života.
Raritná extraintestinálna manifestácia IBD – kazuistika
Crohnova choroba je chronické zápalové ochorenie rôznych častí tráviaceho traktu, v rámci ktorého môže dôjsť k postihnutiu orgánov aj mimo tráviaci trakt. V prezentovanej kazuistike opisujeme prípad pacientky, u ktorej sa rozvinulo raritné postihnutie laryngu Crohnovou chorobou s následným multiodborovým terapeutickým manažmentom.
Riziko akutní pankreatitidy u pacientů s idiopatickými střevními záněty
Akutní pankreatitida se objevuje častěji u nemocných s IBD ve srovnání se zdravou populací. Frekventní příčinou akutní pankreatitidy je podávaná medikace, především léčba azathioprinem nebo mesalazinem, vzácněji jsou etiologickými agens jiná léčiva. Autoimunitní pankreatitida 2. typu se může manifestovat symptomatologií akutní pankreatitidy a bývá více spojena s ulcerózní kolitidou. Cholelitiáza a akutní biliární pankreatitida jsou relativně časté u nemocných s Crohnovou chorobou, kteří mají v anamnéze opakované ileokolické resekce, protože u těchto nemocných je vyšší výskyt cholelitiázy způsoben malabsorpcí žlučových kyselin. Většinou je průběh akutní pankreatitidy u nemocných s IBD lehký a morfologicky se jedná o edematózní formu pankreatitidy s kompletní a trvalou úpravou.
Subkutánní infliximab CT-P13 ve druhé linii po selhání anti-TNF léčby u nemocných s Crohnovou chorobou
Pilotní, ve dvou centrech provedená prospektivní a observační studie hodnotila účinnost a bezpečnost infliximabu CT-P13 S.C. ve druhé linii léčby u nemocných se středně těžkou až těžkou Crohnovou nemocí, kteří selhali na předcházející terapii infliximabem i.v. nebo adalimumabem. Setrvalý efekt po převedení byl zjištěn u 70 % nemocných, plazmatické hladiny infliximabu při subkutánním podávání dosahovaly více než trojnásobné koncentrace proti výchozímu stavu. Polovina nemocných, u nichž se objevovaly při změně léčby známky aktivity nemoci, přešla do kompletní klinické remise nemoci. Projekt předčasně ukončilo 30 % pacientů z důvodu neefektivity nebo vedlejších projevů terapie.
Copyright (c) 2026 Gastroenterologie a hepatologie
Kvalita života pacientů s idiopatickými střevními záněty v České republice
Úvod: Normalizace kvality života je důležitým terapeutickým cílem u pacientů s idiopatickými střevními záněty (IBD). Cíle: Zhodnotit kvalitu života pacientů s IBD v České republice (ČR). Metody: Studie se zúčastnili pacienti s IBD ve věku ≥ 18 let, kteří byli osloveni prostřednictvím gastroenterologických pracovišť v rámci ČR a online prostřednictvím pacientské organizace. Pacienti jednorázově a anonymně vyplnili dotazník zaměřený na různé aspekty kvality života. Výsledky: Studie probíhala v období od září 2024 do května 2025 a zúčastnilo se jí 1 272 pacientů (60 % s Crohnovou nemocí, 58 % žen, medián věku 39 let, 60,3 % léčených biologickou léčbou). Nejčastěji udávaným problémem v souvislosti s IBD byla únava (82,5 %), následovaná gastrointestinálními obtížemi a mimostřevními projevy. Celkem 40 % dotazovaných uvedlo psychické potíže (úzkostné stavy a depresi). Přibližně dvě třetiny nemocných (57–69 %) přiznaly alespoň občasné omezení v sociálních aktivitách, jako jsou cestování, sportování nebo stravování ve veřejných zařízeních. Dvě třetiny respondentů (72,1 %) uvedly, že pracují na plný nebo částečný úvazek a 20,1 % jich pobírá invalidní důchod. Cílená terapie – biologika a malé molekuly (OR 1,74; 95% CI 1,25–2,45), Crohnova nemoc (OR 1,48; 95% CI 1,09–2,03) a frekvence relapsů ≥ 1 rok (OR 2,73; 95% CI 2,02–3,72) zvyšovaly riziko, zatímco vysokoškolské vzdělání (OR 0,48; 95% CI 0,34–0,66) snižovalo riziko invalidity. Závěr: Tato práce poukázala na negativní vliv IBD na různé aspekty života pacientů, zejména osobní a pracovní, a na vysoký výskyt psychických potíží mezi těmito nemocnými.
Medikamentózní léčba ulcerózní kolitidy: aktualizovaná doporučení Pracovní skupiny pro idiopatické střevní záněty
Pracovní skupina pro idiopatické střevní záněty (PS IBD) České gastroenterologické společnosti přináší v následujícím textu aktualizovaná doporučení pro medikamentózní léčbu ulcerózní kolitidy (UC). Tato doporučení zahrnují přehled léků konvenčních i medikamentů označovaných jako pokročilá (advanced) nebo též cílená léčba. Její rychlý rozvoj v posledních letech dále akceleroval a přinesl nové možnosti pacientům, u nichž konvenční léčiva selhávají nebo nejsou tolerována. Aktualizovaná doporučení jsou ve srovnání s předchozími [1] textem stručnějším a více zaměřeným na praktické informace o léčbě. Užitečnou pomůckou by pro čtenáře měl být závěrečný algoritmus, který shrnuje současné poznatky a zkušenosti expertů PS IBD v oblasti cílené terapie UC. Praktickou stránku textu podtrhuje i rozdělení cílené léčby na léky první linie a vyšších linií tak, jak stanovují aktuální úhradové podmínky Státního ústavu pro kontrolu léčiv (SÚKL). Do textu jsme nezařadili část věnovanou léčbě IBD v graviditě a laktaci, toto téma bude publikováno v samostatném článku v některém z dalších čísel časopisu. Narůstající potřeba moderní léčby spolu s dramaticky stoupajícími počty pacientů s UC v České republice vyžadují zapojení stále většího počtu aktivních gastroenterologů a zájemců o problematiku IBD. Právě jim je následující text určen především.
Nečekaná příčina celkového zhoršení stavu pacienta
Muž (79 let) byl přivezen záchrannou službou na urgentní příjem pro celkové zhoršení stavu a slabost trvající asi 14 dní. Anamnestické údaje zahrnovaly nikotinizmus, CHOPN, hypertenzi, hyperlipidemii, diabetes mellitus 1. typu, obezitu. Pacient dlouhodobě užíval antihypertenziva, statin, inzuliny, NSA (Meloxicam) při bolesti – užíval jej maximálně 1× denně. Mezi subjektivními obtížemi dominovaly řadu dnů trvající obtíže – celková slabost, únava, udával také bolesti v pravém podžebří a zvracení. Objektivně bylo břicho bolestivé v pravém epigastriu, ve stejném místě byla hmatná i tuhá rezistence. Laboratorně jsme zjistili hyperglykemii 18,6 mmol/l, minerálový rozvrat – hyponatremii 125 mmol/l, hyperkalemii 5,6 mmol/l, známky dehydratace renální insuficience – urea 23,8 mmol/l, kreatinin 316 umol/l, laktát 3,2 mmol/l. Byla přítomna zvýšená zánětlivá aktivita, CRP 90 mg/l. V krevním obraze dominovala těžká anemie (Hgb 50 g/l), trombocytóza 676 × 109/l, byla přítomna spontánní koagulopatie. Hodnoty jaterních testů byly v normě. Provedli jsme sonografii břicha s nálezem hydropsu žlučníku se sludge, konkrementy v krčku žlučníku, gastrektazie. Pacientovi jsme zavedli nazogastrickou sondu, která odvedla 1 000 ml stagnačního obsahu. K dalšímu objasnění patologie bylo provedeno nativní CT břicha (zvýšená hladina kreatininu). Pacienta jsme po konzultaci s radiologem a chirurgem indikovali k operačnímu výkonu.
Vážení čtenáři časopisu Gastroenterologie a hepatologie, po roce opět otevíráte první číslo našeho časopisu věnované především idiopatickým střevním zánětům (IBD). Crohnova choroba (CN) i ulcerózní kolitida (UC) tvoří sice relativně malou, ale zato velmi pestrou, a především nesmírně dynamickou oblast současné gastroenterologie. Dokladem toho je i aktuální číslo, které přináší řadu zajímavých článků s tematikou IBD. Základem léčby IBD je dlouhodobá, často celoživotní terapie medikamentózní. Její efektivita, a také bezpečnost jsou proto klíčovým faktorem, který osud pacientů ovlivňuje. V tomto čísle nabízíme aktualizovaný přehled medikamentózní léčby UC, který zahrnuje všechny dostupné léky a nabízí také praktické informace k jejich použití u pacientů s tímto onemocněním [1]. Klinický výzkum reprezentují dvě práce. První z nich představuje výsledky rozsáhlé dotazníkové akce, kterou ve spolupráci s pracovní skupinou IBD zorganizovala pacientská organizace Pacienti IBD [2]. Tato práce navazuje na starší průzkum podobného charakteru, cílem bylo posoudit vývoj v oblasti kvality života pacientů. Výsledky jednoznačně potvrzují vysokou zátěž, kterou IBD do života pacientů přináší a s níž se potýkají navzdory stále více používané biologické, resp. cílené léčbě. Druhá práce je pilotním česko-slovenským projektem, jehož cílem bylo posoudit efektivitu a bezpečnost subkutánního infliximabu ve druhé linii u pacientů s CN, u nichž nebylo dosaženo uspokojivé hladiny léku, nebo u nich tato léčba selhávala [3]. Studie ukázala, že subkutánní infliximab je efektivní variantou léčby u této skupiny pacientů s velmi dobrou perzistencí terapie. Personalizovaná medicína je „svatým grálem“ současné medicíny, IBD nevyjímaje. Hledání prediktorů, markerů a dalších faktorů vedoucích k efektivnější a bezpečnější léčbě je nejspíše nekonečným příběhem. Jeho část související s problematikou IBD shrnuje článek prof. Lukáše [4]. V této souvislosti musím zmínit, že zatím nejnadějnějším pokusem o prolomení „terapeutického stropu“ v léčbě CN je v článku zmíněná studie PROFILE [5], díky níž víme, že mimořádně včasné podání biologika může vést u pacientů s CN k remisi ve více než 3/4 případů. Navíc jde o postup ekonomicky výhodný, jak ukazuje farmakoekonomická analýza této studie [6]. Jde o práci mimořádně inspirativní nejen pro nás lékaře, ale také pro plátce a všechny, kdož mají v popisu práce organizaci českého zdravotnictví. Přeji vám, ať je i toto číslo časopisu zdrojem užitečných informací pro vaši náročnou práci doc. MUDr. Martin Bortlík, Ph.D. koeditor sekce IBD MBortlik@seznam.cz Literatura 1. Bortlík M. Medikamentózní léčba ulcerózní kolitidy: aktualizovaná doporučení Pracovní skupiny pro idiopatické střevní záněty. Gastroent Hepatol 2026; 80 (1): 14–21. doi: 10.48095/ccgh202614. 2. Mináriková P, Matějková P, Kuzko I. Kvalita života pacientů s idiopatickými střevními záněty v České republice. Gastroent Hepatol 2026; 80 (1): 22–29. doi: 10.48095/ccgh202622. 3. Kolář M, Lukáš M, Ďuricová D. Subkutánní infliximab CT-P13 ve druhé linii po selhání anti-TNF léčby u nemocných s Crohnovou chorobou. Gastroent Hepatol 2026; 80 (1): 30–35. doi: 10.48095/ccgh202630. 4. Lukáš M. Současný stav a perspektivy personalizované medicíny u nemocných s idiopatickými střevními záněty. Gastroent Hepatol 2026; 80 (1): 44–48. doi: 10.48095/ccgh202644. 5. Noor NM, Lee JC, Bond S et al. A bio-marker stratified comparison of top down versus accelerated step-up treatment strategies for patients with newly diagnosed Crohn’s disease (PROFILE): a multicentre, open-label randomized controlled trial. Lancet Gastroenterol Hepatol 2024; 9 (5): 415–427. doi: 10.1016/ S2468-1253 (24) 00034-7. 6. Noor NM, Davies N, Tahir W et al. Anti-tumor necrosis factor treatment from diagnosis is more effective and less costly than conventional “step-up” care for patients with active Crohn’s disease: a cost-effectiveness analysis from the PROFILE trial. J Crohns Colitis 2025; 19 (9): jjaf150. doi: 10.1093/ecco-jcc/jjaf150.
Vážené čtenářky, vážení čtenáři, vítám vás do jubilejního ročníku časopisu Gastroenterologie a hepatologie, který v letošním roce slaví úctyhodný 80. ročník od prvního vydání v dubnu 1947 pod názvem Gastro-enterologia Bohema. Časopis v průběhu osmi dekád prošel mnohými změnami, měnil své tituly a v jeho vedení se vystřídalo celkem šest šéfredaktorů, mezi nimiž vyčnívá Zdeněk Mařatka, jenž vedl tento časopis neuvěřitelných 30 let. Přes všechny změny, které zahrnovaly také střídání vydavatelů, změny formátu a grafické podoby, si udržel roli prezidiálního časopisu pro obory gastroenterologie a hepatologie. Na svých stránkách přináší platformu pro další vzdělávání, dává možnosti komunikace z odborné praxe a vytváří vhodné prostředí pro prezentaci výsledků klinického a experimentálního výzkumu. V současné době je distribuován nejen v Česku, ale také na Slovensku a je časopisem čtyř odborných společností, jež s hrdostí uvádíme na titulní straně. S ohledem na 80. ročník jsme se snažili trochu upravit titulku časopisu. Novinkou v tomto ročníku bude zavedení kompletní anglické mutace časopisu, takže každé číslo bude mít v internetové podobě na www.csgh.info anglickou verzi. V průběhu roku 2026 dojde také k významné úpravě webových stránek časopisu. To, co se osvědčilo v minulosti, zůstává v platnosti i tento rok. Preferenční zaměření každého čísla na různé segmenty gastroenterologie, hepatologie a digestivní endoskopie se stalo již tradicí a probíhá nepřetržitě od roku 2011. V prvním čísle bude hlavní pozornost zaměřena na problematiku IBD, ve druhém čísle na hepatologii, ve třetím na digestivní endoskopii, čtvrté má hlavní téma experimentální a klinická gastroenterologie, páté gastrointestinální onkologie a poslední, šesté číslo má téma dětská gastroenterologie a bariatrie. Každé nové vydání bude mít svého stabilního koordinátora podle preferenčního tématu. V posledních 2 letech vytváříme před každým číslem krátký podcast, který dostávají všichni členové jednotlivých společností. Ten upozorňuje na nejdůležitější články daného čísla. Rád bych vyzval naše čtenáře, a to především z řad mladých gastroenterologů a hepatologů, k zasílání příspěvků z klinické praxe, z klinického výzkumu a také pozorování zajímavých případů. Psaní článků a kazuistik je důležité nejen z hlediska publikační a vědecké aktivity, ale přináší s sebou velký odborný benefit pro pisatele, protože umožnuje prozkoumat do větší hloubky danou problematiku a nutí k jasné a zřetelné formulaci myšlenek. Pro mladé lékaře je to nezbytný předpoklad pro další odborný růst. Na závěr mi dovolte, abych vyjádřil přání, aby i v tomto jubilejním ročníku byl časopis vítaným průvodcem v aktuální klinické gastroenterologii, hepatologii a v digestivní endoskopii v klinické práci pro všechny čtenáře. S přáním všeho dobrého v roce 2026 Milan Lukáš šéfredaktor časopisu milan.lukas@email.cz
8. kongres České gastroenterologické společnosti: abstrakta
8. kongres České gastroenterologické společnosti ČLS JEP 16.–18. října 2025 Clarion Congress Hotel Prague, Praha